Mhm...
Jaha, Agnes...
varför ska vi anställa dig?
Jag har jobbat tio år inom restaurang och jag älskar det.
Jag har verkligen en passion för restaurangmiljön och...
Min starkaste sida är att få människor att må bra.
En idiot kan vara trevlig. På Bateau Bleu du måste ha attention.
Perfekt service som är hela tiden...
...hela tiden är... Ja, ett steg före.
Jag har väldigt lätt för att lära. Jag är pålitlig, noggrann.
Jag tycker jättemycket om att jobba i team.
Mitt matintresse kom från mamma. Hon lagar världens godaste mat.
La cave - vinkällaren. Bourgogne, Loire, Provence, Alsace, Bordeaux.
Mise en place. Stek. Du vet vad sommelier är?
Han med ansvar för dryckerna. Eller hon.
Politiskt korrekt. Vad fint. Garni. Patisserie. Disk.
Karl Reuterswärd, utbildad på Cordon Bleu. Och här potatis.
Min personal är som en armé.
En armé som ska segra kväll efter kväll efter kväll.
Inga misstag.
-Tu comprends? -Oui.
Välkommen till Le Bateau Bleu.
Men...jag trodde att ni sökte serveringspersonal.
En hummer, varsågod. Säg till om du vill ha nåt mer.
Två filet mignon, en medium, en well done.
Ska jag lägga den på planka?
Inget skaldjursskum på den ena kammusslan. Gästen har allergi.
(främmande språk)
Agnes, jag behöver din hjälp.
-Jag experimenterar lite. -Har Gérard gått med på det?
Smaka.
-För syrligt. Ha i arrowrot. -Arrowrot?
-Skämtar du? -Ett gammalt husmorsknep.
Vad är det här? Herpes? Ut ur mitt kök.
Cherie! Högsta prioritet, bord 9.
Det är en viktig kväll. Lola är här.
Lola? Matkritikern? Jag trodde det var en kvinna.
En pseudonym som alla viktiga matskribenter. Röda Faran, Lola...
Men är du säker på att det är han som är Lola?
Förolämpa mig inte. Jag känner alla, jag får tips.
Anonym...!
Merci. - Ta med det här ut.
Om vi bjuder på vårt dyraste vin förstår han.
Bjud inte. Chateau Latour, 27 000. Håll flaskan så han ser den.
Och knäpp upp. Det ser ut som kloster.
En knapp till.
-Puffa upp dem. -Va?
(Gérard vrålar)
Hej.
-Vad gör du här? -Jag har fått sparken.
-Va? -Jag vet.
Tobbe, kom hem tidigt i kväll. Så kan vi pussas hela kvällen.
Nej, det går inte.
Så här är det, eh...vi...
Jag och Ida här, vi är...
Ja, vi är.
Förlåt. Jag är jätteledsen. Jag är skitledsen.
Du skulle inte få reda på det så här. Du har jobbat hela tiden.
Jag har försökt prata med dig, men jag har inte hunnit.
(Agnes gråter)
Agnes, snälla!
Det är bra att det är slut mellan er, för han var en jävla parasit.
Den här passar bra med brödet.
Kan du inte sätta dig så vi kan umgås lite?
Mm.
Förlåt.
Jag vet inte vad jag ska göra när jag inte har nån att ta hand om.
Du kanske ska börja att ta hand om dig själv lite?
Jag kan inte tänka på nåt annat. Allting påminner om honom.
Precis allting!
Älsklingen... I kväll är det du och jag. Okej?
Det är tjejkväll.
-Vad tror du om honom? -Va?
Eller han. Nej, honom har jag legat med. Han då?
-Det skulle ju vara tjejkväll. -Okej, förlåt.
Hon då? Jag skojade.
-Ska det vara så svårt... -Vem pratar du med, hjärtat?
-Tycker du jag ska ringa Tobbe? -Nej, det är ingen bra idé alls.
-Tycker du inte det? -Nej, vi ringer efter en taxi.
Tack för stödet.
Det är nåt fel på den här nyckeln.
Vänta. Jag tror du har gått fel.
Okej, jag ska hjälpa dig.
Det är ju du.
Jag känner ju igen dig.
Vad gör du i min lägenhet, kan man fråga sig.
-Vilken våning bor du på? -Oj, förlåt.
-Vilken våning bor du på? -Jag bor på 3.
Då ska jag hjälpa... Då ska jag hjälpa dig.
Jag måste ha...
Oj!
(Agnes skrattar)
-Gick det bra? -Du har som små tussar här...
-Aj! -Hej, tussen.
Gulliga.
Jag ska bara...
Jag snarkar...
Bara två...
Ja, hej då.
Vi ses säkert.
Agnes, kom ta min hand
åååh Agnes
släck min kärlekstörst
Agnes, Agnes
(dörrklocka)
Jaha? Vem är du?
Jag ska hälsa på er oftare.
-Vem är det där? -Ingen aning. Rätt söt.
Lik mig.
Jag har världens roligaste föräldrar.
(italiensk musik)
-Så. -Mm. Lite mer grädde behövs det.
Så här mycket ungefär.
Och nu kommer vi till det känsliga så att den inte skär sig.
Det får absolut inte koka, bara sjuda.
I citron.
-Så. Och inte röra för långsamt. -Fort?
Nej, absolut inte fort. Inte för fort. Lagom.
Så här.
Det var precis så jag gjorde, men då skar den sig.
Bra att du inte kan göra den själv. Annars skulle du aldrig hälsa på, va?
Mmm, vad gott det doftar.
Det doftar som om Jesus själv hade rapat.
Nämen, Maud. Är det fiskelyckan?
Det är Agnes som har beställt.
Agnes, jag ska visa dig nätjätteroligt. Kom, kom!
Man tar bilder med kameran utan film.
Sen skannar man in det i datorn utan framkallning och skriver ut direkt.
Du ser, det kommer. Fort går det också.
Helt otroligt, alltså.
-Kolla, det är vår husbil. -Va?
-Vad då? Har ni köpt husbil? -690 000.
Vi har lagt handpenning. Den väntar på oss.
-Var har ni fått pengarna ifrån? -Vi har sparat länge.
-Inte unnat oss så mycket. -Det blir det ändring på nu.
Det kan du hoppa upp och sätta dig på.
Vi ska till Italien, alla ställen vi älskar.
-Du lovade att vi ska se massa nytt. -Javisst.
Grattis. Jag trodde aldrig att ni skulle komma iväg.
Men herregud...!
-Det här är det godaste jag ätit. -Den här gången också?
Jag ska sluta tjata, men det är gott, jättegott.
Valnöt. Hasselnöt.
-Basilika. Torkad, inte färsk. -Pecorino. Salt, så klart.
En sak till. Ni kommer aldrig på det.
-Pomerans! -Nej!
Varenda gång. 20 sekunder.
Varsågod.
-Pappa? Här. -Tack.
(Agnes mobil ringer)
-Det är Agnes. -Agnes, det här är ödet.
-Möt mig på Nytorget i morgon. -Vem är det?
Klockan två.
-Jag har pepparsprej med mig. -Va? Är du inte klok?
Agnes! Hej!
Kalle?
-Hej. Kalle. -Hej. Lussan.
-Jaha, ska vi... -Vad har du gjort?
-Det är det jag ska visa, häng med. -Men vad fan?
Jag gjorde min femtielfte foie gras och kände att det går inte längre.
Det är inte innovativt. Så jag sa upp mig.
-Va? -Gérard blev skitsur.
Ingen har slutat frivilligt. Jag sa att jag ska starta nåt eget.
Och nu... Nu...har jag hittat den perfekta restauranglokalen.
Välkomna till restaurang Reuterswärd! Det är inte riktigt klart än.
-Det kan man säga. -Solstrålen är min fru Pernilla.
-Hej. Agnes. -Hej, hej, hej.
Hon hatar mig just nu. Det var lite mer att göra än vi trodde.
Fläktsystemet var inte riktigt... godkänt för restaurangbruk.
Och avloppet, så... Det blir jättefint när det är klart.
-Det ordnar sig. -Det här blir fint.
-Så här. Jag vill satsa på kvalitet. -Mm.
Närproducerat, ekologiskt, rättvisemärkt. Och innovativt.
Nya texturer och former. Med inslag av Norrland och Italien och Asien.
-Smakfull, stilren crossover. -Jättebra. Perfekt.
Dessutom skulle jag jättegärna ha med dig på den här resan, Agnes.
Du tar gästerna och jag maten. Ett oslagbart team.
Jag jobbar jättegärna för dig. När öppnar ni?
Ja, just det, eh...
Så här, eh...
Så här är det: Jag och Pernilla har tagit ut alla våra besparingar-
-och lånat max vad banken tillåter.
Men det fattas fortfarande lite. Så det vi har tänkt oss är mer...
-En delägare. -Exakt.
Jaha. Alltså...?
-Ni menar att jag ska...? -Gå in med pengar. Precis.
(buller) Va? 100 000?
800 000.
-Du har drömt om att öppna restaurang. -Inte än.
-När då då? -Kan man odla citroner här?
Nu bytte du ämne. När är det rätt tid att öppna restaurang, tycker du?
-Kanske när allt blir mer stabilt. -Då vill du inte riskera det. Tro mig.
Vilken bank lånar ut 800 000 till en arbetslös, outbildad...
-Ingen. -Nej.
Därför får du låna av mig och pappa.
Vad då? Ni ska ju ut och resa.
Du är det viktigaste vi har. Nu kan du-
-göra nåt som du vill göra. Det är väl klart att vi hjälper dig.
Resan kan vänta lite.
Det är jättesnällt, men jag vet inte ens om jag är redo för det här.
Man kan inte vänta med att göra det man vill. Du måste ta chansen - nu.
(sång)
Du har stöttat idiotens karriär och han har inget gjort för dig.
Klart du ska ha en restaurang.
Kör en korvmeny och få veckans singel på köpet. På Tanke.
Bon appetit, bitch.
Vi gör det.
Allt måste bli perfekt. Jag har inte råd att misslyckas.
Säger du det till mig?
Kan vi inte hålla det mellan oss?
-Pappa är så ivrig att komma iväg. -Har du inte sagt nåt?
Jag måste tänka ut hur jag ska säga det rätt.
Okej.
Den eller den här.
Får jag tycka nåt?
-Här har vi Kalles. -Det här är våra.
Det är piggvar med...
Röda Faran totalsågade en crossover-restaurang-
-för att konceptet kändes lite 99.
Paolo, halloj. - Jag sa att vi blir två kockar?
-Paolo, det här är Agnes. -Hej. Paolo.
-Vad tycker du om crossover, Paolo? -Jag gillar crossover.
Fina restauranger annonserar inte.
Vi får trovärdiga att skriva om oss: restaurangbloggare, AlltOmStockholm.
-Lola? -Lola eller Röda Faran vore bäst.
Men skribenter på den nivån bjuds inte in. De är anonyma.
Lola bor i mitt hus.
-David Kummel. -Vänta här...
Bor Lola i ditt hus och heter David Kummel?
-Känner du honom? -Näe...
Jag har tittat in hos honom lite kort, kan man säga.
Då känner du honom ju - typ. Vet han att du är i branschen?
-Nej. -Perfekt.
-Ska jag lura hit honom? -Ja.
Det känns inget bra. Det här är ju en fin restaurang.
Vi ska väl inte behöva lura hit folk. Va?
Det ligger nåt i det. Skit i det.
Kalle! Det här kommer gå jättebra.
Absolut. Okej...
Alla säger att det är fantastiskt.
Det är kustnära svenskt körsbär. Det håller ju för evigt.
Vi har lagt tonvikten på upplevelsen.
-Hej! -Hej.
-Välkommen. -Tack.
-Parkerar mamma? -Mamma kom inte med.
Hon tyckte att det måste få komma igång lite grann innan hon kommer.
Du vet hur hon är.
-Här. Från citronträdet. -Tack.
Du är hovmästare.
I dag får man ju vara tacksam för att man får lön överhuvudtaget.
Skål! Tack för en lyckad invigning.
Jag är lite av en allkonstnär, så behöver ni en servitris: here I am!
Har du fått sparken?
Nej...eller ja. Jag var trött på mäklarbranschen.
-Vad gjorde du då? -Efter personalfest måste det städas.
Jag är grym på att servera.
Här har jag en tallrik. Vill du smaka?
Man får vara lite försiktig, för det kan vara väldigt...hett.
Vad tror ni? Det känns ju ändå som nånting jag kunde göra. Hallå?
Paolo är snygg.
Men du kan få han. Varsågod.
Gå fram : "Kan inte jag få lite"...
Men sluta nu. Ååh!
Jag hade glömt att du inte var över din gitarrfjant.
Jag tror att jag inte gav honom tillräckligt med uppmärksamhet.
När du säger så vill jag bara klappa dig väldigt hårt.
Du måste sluta nu, ge upp. Kom igen, vi hittar nån annan.
Jag förklarar för Agnes att hon måste sluta vara en brun liten dörrmatta.
Är det nåt fel på brunt?
Nej, det är ett uttryck.
Man tar skit och så syns det inte.
För att skiten är samma färg som det bruna.
Jag har aldrig sett henne så tyst.
-Du bor söder om stan, va? -Mm, precis.
-Ska vi dela taxi? -Javisst. Var bor du nånstans?
Norr om stan.
Ja.
-Hur är det? -Det är bra.
Förlåt.
-Är det nåt fel? -Nej.
Det är bara jag.
Det känns som att jag är otrogen.
Fast jag är inte det.
Jag är fri och kan göra precis vad jag vill.
Nej gud, förlåt. Jag kan inte. Det går inte.
Det här blev ju dumt.
-Då ses vi i morgon kl. 16. -Det gör vi.
-Hej! -Hej.
Kafka, sitt.
-Vi ska jogga lite i Vinterviken. -Vad härligt. Jag har jobbat.
Ha det bra.
Jag vill bara säga några saker.
Vi är en armé som ska segra kväll efter kväll efter kväll.
Varje beställning är unik och varje kund är speciell och viktig.
Så att...
-Nu kör vi? -Nu kör vi.
Nu kör vi.
-Hej. Kan jag parkera en buss här? -Jag kan ta hand om parkeringen.
Vi ska på teater. Vet du hur det är med parkeringen här i kvarteret?
-Nej, tyvärr, ingen aning. -Okej, tack ska du ha ändå.
Vi kanske borde haft ett öppningserbjudande.
Vi kunde lika gärna delat ut flyers: "Plankstek och stor stark: 69 spänn."
-Nånting måste vi faktiskt göra. -Har du nåt förslag?
-Hej. -Hej!
-Det är jag som bor där uppe. -Ja, du bor ju inte här i alla fall.
Nej. Jag brukar inte komma hem så där.
Även om det kanske ser ut så när man ser det från ditt perspektiv.
Jag ville bara tacka.
För vad då?
För att du inte är arg.
För att jag fick störa dig. För att du bor här.
Ja, eh...tack. Tack själv.
Eh, wow...
Jag har tyvärr inget kaffe.
Kom upp till mig, jag har kaffe. Om du vill komma över.
-Nu? -Ja, bara om du vill.
-Ja, jättegärna. -Vad kul.
Jag måste bara ge Kafta mat. - Eller hur, Kafka?
Så du kanske ska... Så.
-Ja, men... -Vi ses om en stund.
Nej, Kafka. Nej, Kafka, sitt!
(dörrklocka)
-Tja, baby. -Hej.
Vad gör du här?
Jag tänkte bara kolla läget.
Hämta lite grejer och så.
Om jag inte stör.
Absolut inte. Eh, kom in.
Åh, citronpaj!
Det var länge sen. Får jag ta?
Ja, självklart. Ehm, jag ska bara fixa en grej.
(dörrklocka)
-Hej. Jag tog med vispgrädde. -Det har kommit upp en grej.
-Va? -Vi får ta det en annan dag.
Fan, vilken god paj!
Ja...
Reklamdealen ger dålig kickback.
Vi säljer skitbra, men vi får liksom nada.
Jag tror att de som äger korvfabriken får mer än vi.
Och vår manager gör inte ett piss. Det vi gör är konst. Vi säljer inte korv.
-Jag håller med. -Precis. Du fattar ju det.
Du ska inte hålla på med sånt. Du är så mycket bättre.
Fan, vad bra du är.
Fina Agnes. Du är alldeles för bra för mig.
Mamma blir glad när vi är tillsammans igen.
Tillsammans...?
Måste man sätta etiketter på allt?
Tobbe. Du, jag menade inte så.
Kan det inte få vara bra? Då måste man...
Nej, förlåt.
Du, förlåt.
Nej, du kan inte mena allvar.
Du gör bort dig med Kummel igen och ligger med Tobias samma dag.
-Hur är det ens möjligt? -Ja, det blev lite fel.
-Hej. -Tja. Är du här?
Ja.
Jag måste stödja eran bissniss.
-"Jag måste stödja eran bissniss"... -Så lät jag inte.
-Jo, det gjorde du. -Nej, det gjorde jag inte.
Du kan få honom.
Jag försöker säga att ni har en skitbra restaurang.
Är jag den enda betalande gästen? Då står nånting inte rätt till.
Styr upp det här nu.
-Hej. -Hej. Läget?
Jo, det är bra. Själv då?
-Jo, jag är ute och springer lite. -Jag med.
-Sitter du fast? -Nej.
-Jo. -Jag ska hjälpa dig.
Jag ska hjälpa dig. Vänta, stå still.
Aj! Aj!
Shit.
Din lins har försvunnit in bakom. Jag ser den inte-
-men nånstans där inne är den.
(hundskall)
Kafka...
Vänta. Stopp! Kom, kom, kom.
-Kafka! -Kafka, kom!
Vi måste sluta träffas så här.
Jag vet inte varför det blir så här. I förrgår blev det också konstigt.
Mitt ex Tobias bara dök upp och det var hans favoritpaj.
Ja, den såg ju jättegod ut.
Men, du... Jag vet en jättebra restaurang.
Får jag bjuda på middag i kväll? Som plåster på såren.
-Jag blev jätteyr av sprutan. -Okej.
Då kommer jag ner till dig i kväll med lite mat.
-Det behövs inte. -Jag har massvis med rester.
Vi tar restaurangen en annan gång.
-Vad får vi? -Mauds fiskelycka, mammas paradrätt.
Spännande.
Hon och pappa åkte på bröllopsresa runt i Europa.
Varje gång mamma åt nåt gott frågade hon efter receptet.
Så den här kom från en liten trattoria i San Remo.
Och hette Mauds fiskelycka?
Nej, den hette så klart nånting annat.
-Det är ju jättegott. -Den är helt omöjlig att göra.
Den skär sig varenda gång.
Mamma har nån hemlig ingrediens för att jag ska hälsa på oftare.
-Det kanske är kärlek. -Va?
Den hemliga ingrediensen. Det kanske är kärlek.
Ja, eller så är det helt enkelt kombinationen utav-
-tomat, buljong, konjak, grädde och citron.
Man måste ha exakt rätt mängd och tajmning, annars skär den sig.
Det står ingenting i receptet så det måste man bara känna.
Och jag antar att jag känner väl helt fel.
Jag gick på ett seminarium om det franska kökets utveckling.
Där hörde jag en historia om en kock som heter Paul Henri Balabaud.
Han var en mästare i köket, ett geni.
Bara det att han hade en svaghet och det var sufflé.
Varje gång han gjorde sufflé blev den platt som en pannkaka.
Hans kollegor kallade honom "le crêpe".
-Det tyckte inte han var så kul. -Vad var problemet?
Jo, han hade saker i sitt liv som tyngde ner honom.
Så att du menar att hans känslor liksom kom upp-
-och tyngde ner sufflén?
Jag tänkte att det var som med dig och soppan.
Att det kanske finns saker i ditt liv som skär sig.
-Jag lurar ju ingen egentligen. -Nej.
Äter han här och tycker det är gott-
-kan jag inte hjälpa om han skriver en bra recension.
Du behöver inte övertyga mig. Jag är mäklare. Jag var mäklare, men ändå.
Inget är oärligt. Boosta chanserna.
Kommer han hit och ser att det finns chans att ligga gillar han maten mer.
-Det är oärligt. -Nej, marknadsföring.
Vart ska du?
-Vart ska hon? -Hon tränar karate på torsdagar.
-David kommer ju hit i kväll. -Hon tränar karate på torsdagar.
-Det är inte sant...! -Hej.
Vem känner vi som kan servera?
-Jag ska kolla. -Ni känner mig. Jag kan servera.
-Det var ju så vi träffades. -På Pastakungen för sju år sen.
Ja, men jag serverade fortfarande.
Så.
Hoppas det smakar.
-Hej! -Hej.
Hej. Välkommen. Eller - hej. Jag kom just, så...
-Hon kan säkert ta din jacka. -Det kan hon.
-Hur är det? -Bra. Själv?
-Det är bra. Är du hungrig? -Ja.
-Oj. -Vad då?
Halstrade pilgrimsmusslor med mangosalsa och ängssyraemulsion.
Den kan jag rekommendera.
-Jag var här i helgen och åt. -Jaha?
Får det vara lite champagne?
(smäll)
Här var det fest!
Får jag fråga dig? Vad är det för alger i algsalladen?
Det är... Alltså, det är inte de giftiga.
Utan det är de som är goda.
De grön...mörka...svarta.
-Tack. -Varsågod.
-Så där, då var den till dig. -Tack.
-Hoppas det smakar. -Oj. Tack.
-Vad fint det ser ut. -Mm. Verkligen.
-Jag skulle vilja erkänna en sak. -Okej.
Mm...
-Mm, gott. -Tack.
Jo, alltså... Jag är med på Mötesplatsen. På nätet.
-Jag har mejlat med en tjej där. -Jaha? Du har nån som du...
Jag har berättat för henne att jag skulle träffa dig, så hon vet.
Så vi är av. Jag och hon - vi är av.
Jaha.
Men vad då? Det var väl inte för det här?
-Nej, jag ville bara vara ärlig. -Okej.
Jag har blivit sviken själv av oärliga människor.
Det är lite svårt att lita på folk igen.
-Så jag ville bara vara ärlig. -Det är bra, det ska man vara.
Jag ska bara gå på toaletten.
Jag kan inte göra det här. Jag kan inte ljuga för honom.
-Vänta... -Jag vill inte ljuga för honom.
Du gör ju inte det. Ni har bra mat som förtjänar en bra recension.
-Ja, men... -Tänk på oss.
Tänk på dina föräldrar som har satsat i allt det här.
Hej då, tack.
-Gott. -Mm.
-Smakade alltihop bra? -Ja, det var jättegott, tack.
-Då kanske du kan komma tillbaks? -Ja...
-Vi kan ta notan nu. -Mm, absolut.
Så om man tar en enda flaska mjölk från en annan gård räknas det inte?
Antingen så är det fermier eller så är det inte fermier.
-Du är ju ostnazist. -Ja, det kanske jag är.
-Okej. Din pinsammaste mat? -Cassoulet på burk.
Nu har jag sagt det.
Vilken lättnad. Jag har aldrig berättat det för nån.
Här öppnar jag mitt hjärta.
-Nu får du säga nåt. -Okej, lova att inte bli arg.
-Handlar det om fiskpinnar? -Nej...
(Agnes mobil ringer)
Hej, pappa. Får du vara uppe så här sent?
Mamma?
-Hej, gumman. -Hej.
-Hur går det på restaurangen? -Du är ju hopplös.
-Hur länge har du varit sjuk? -Bara några månader.
Jag trodde att det var nånting med cirkulationen bara.
Du blir bra, va? Nu är du här. De har koll och kan behandla.
Tänk om ni hade åkt iväg.
Då hade du blivit sjuk på motorvägen mitt i Europa.
Det var ju ändå tur i oturen, kan man säga.
Ni kommer göra er resa. Jag lovar.
Ja.
Sätt fast håret. Det är ohygieniskt.
Vi är en armé. Allt ska vara perfekt, Pernilla.
-Hur är det med dig? -Jag måste fixa det här nu.
När mamma blir frisk måste de få göra sin resa.
Det kan inte vänta.
Hej.
Det var inte jag som bad honom komma hit den här gången.
-Det var bara hans beslut. -Du har inte gjort nåt fel.
Håll dig undan och låt maten sköta jobbet.
-Och här är matsalen. -Det är inte som jag föreställt mig.
Det kanske inte är precis min stil heller.
Men Kalle och Pernilla har jättebra koll på trender.
Man måste lyssna på andra.
-Hej, Maud. -Hej.
Den är godartad. Den kommer inte att sprida sig.
Mamma...
-Vad var det jag sa? -Nu ska du återhämta dig.
-Och sen reser vi. -Va? Men ni kan ju inte resa nu.
Nej, vi väntar ett par månader med att resa. Eller hur?
-Fortfarande ingenting? -Nej.
Hur går det för oss egentligen?
Vi går back 30 000 i veckan.
Det måste verkligen vända nu.
-Ska du ha ett glas? Jag bjuder. -Ja, vad fan...
(sång)
Agnes, jag väntar här på dig
Agnes
vill du gå ut med mig?
Tjena, smulan. Jag ska på...
...bjudsponsormiddag med reklamfolket.
Vill du haka på? Om du inte har för mycket här.
-Jag vet inte, Tobbe, det är... -Annars får jag sitta helt ensam.
Jag har en liten restaurang som heter Reuterswärd.
Vad tycker du om maten här?
Forellen och grönsakerna är perfekt stekta.
Men jag hade nog balanserat smaken lite mer.
Kanske med lime och skirat smör. Nåt sånt.
Konstigt att de inte tänkt på det.
Ser man på...! Agnes Edin.
Jag har hört om ditt lilla projekt med Karl.
-Fullsatt varje kväll? -Du, ta in en runda bärs.
-Jag skickar en servitris. -Och så lite ketchup också.
Du skulle aldrig visa dig här igen.
Du tror du kan mat.
Du var inte född när jag kom till det här gastronomiska u-landet.
Nej, det kanske är felet.
Du har hållit på så länge att du har tappat smakan.
För forellen var lite smaklös. Men jag skrev ner lite tips.
Du kan få dem av mig. Så, varsågod.
Shit, vad dumt det här blev nu.
Det blev visst lite dubbelbokat.
Vi är ju nästan klara ändå. Eller?
-Agnes! Hej. -Hej.
Jag har inte sett dig på länge. Hur är det med dig?
Jag skulle gå så långt och säga-
-att musikkillar är roten till all ondska i hela världen.
Krig. Massförstörelsevapen. Svält.
Jag är kanske bitter. Jag kom bara till "Lilla snigel" på piano.
Har du tänkt på att Ulf Lundell har väldigt intensiv blick?
Jag har aldrig gillat den där. Tobbe ville ha den.
-Han kanske ska försvinna ur ditt liv. -Jag vet.
Alla säger det, att han är ett svin som utnyttjar mig.
Jag känner inte Uffe personligen.
Jag trodde att du...
Du har rätt.
Uffe ska försvinna ur mitt liv.
Jag hjälper dig.
-Vänta. -Den är jättetung.
-Åh, aah! -Så.
-Hur gick det? -Det gick bra.
Så. Här kan du stanna.
Det är slut.
Tack.
(duns)
Var det tidningen?
-Åh gud. Vi måste verkligen sova nu. -Okej.
-God natt. -God natt.
Lilla snigel, akta dig...
-Men vad gör du? -Jag skulle sjunga en vaggvisa.
Jag ska vara tyst.
Det går inte!
-Hej. Hur är det? -Det är faktiskt jättebra.
-Jättebra? -Eh, jättebra.
-Du har inte läst recensionen eller? -Nej. Vad då då?
Det står ju i alla fall här att maten var vällagad.
Det spelar ingen roll om man fortsätter läsa:
"Den ängsligt trendiga lokalen gapar tom som ett mausoleum."
"Förståeligt med den pretentiösa menyn och de hutlösa priserna."
"Det enda genuina är den totalt okunniga servitrisen."
-Det räcker. -Jag skiter i det med servitrisen.
Men det är otroligt irriterande och orättvist mot dig.
Hur många kvällar har du genomlidit med den kufen för en bra recension?
Jävla tur att du inte hann ligga med honom.
Jaha?
När man talar om trollen, så... Hej.
Tycker du...så här?
Jag är alltid ärlig.
Det kanske du borde prova.
David, det var aldrig min mening att ljuga för dig.
Vad fint du har gjort.
Vad gör man inte för att få en bra recension?
-David... -Nej.
Du, snälla.
Åh, vad jag har längtat efter att stå i mitt eget kök igen.
Har du berättat för pappa om pengarna?
Nej, men vi tar en sak i taget.
Förlåt att allt blev så misslyckat.
Förut skämtade du om att allting skulle bli värre - och det blev det.
Ingen har dött och man inte veta i förväg vad som ska hända.
Man kan bara göra sitt bästa och vara sig själv.
Hacka persiljan i stället. Fort och fint.
Mamma?
Mamma, svara mig. Vad händer? Hallå? Mamma, mamma?
Pappa!
Mamma?
Ring! - Mamma?
-Titta på mig. -Kan jag få hit en ambulans?
Hör du mig? - Jag känner ingen puls. Pappa!
Sluta, mamma! Titta!
Ambulansen är på väg!
Men, pappa, gör nånting då! Men gör nånting!
Italien har ju alltid haft stor betydelse för oss.
Eftersom vi...åkte dit-
-på bröllopsresa för många år sen.
Här är...Mauds anteckningar-
-från den resan.
"Bensinstopp på motorvägen."
"Hotellrummet är dubbelbokat."
"Våra pengar börjar ta slut."
"Vi är jätteförkylda och har feber."
"Allt är underbart."
Och det var så det var att leva med Maud.
Ovasett vad som hände så var allt underbart.
Jag ska avsluta med att läsa en text av Birger Sjöberg.
"Jag längtar till Italien, till Italiens sköna land."
"Där små citroner gula, de växa uppå strand."
"Där näktergalar drilla, allt uti dalen stilla."
"Och snäckorna så röda, de lysa uppå sand."
Jag gör den här resan.
Jag köper husbilen. Och så gör jag resan.
-Precis som vi planerade. -Vad då, ensam?
Så känner jag att jag får behålla henne lite till.
Jag tror hon skulle velat det. Tror du inte det?
Pappa...
Jag vet inte hur jag ska säga det här, men...
Du kan inte åka.
-För du har inga pengar. -Va?
Och...om det är till nån tröst-
-så är du delägare i en restaurang.
-Förlåt. -Eh...
Det bara blev så.
Finns det inget sätt som pappa kan få tillbaka sina pengar på?
Alla våra pengar är borta plus 400 000 som ska betalas i månadsskiftet.
Vi har för mycket utrustning.
Om vi säljer av en del av det och skalar ner verksamheten så...
Agnes, det går inte. Pengarna är borta.
Säg det.
Vi har fått ett anbud på lokalerna och all utrustning. Av Gérard.
Gérard?
Varför?
Han behöver nånstans att spela pingis... Jag vet inte.
Det är inget kanonerbjudande, men vi förlorar bara det vi investerat.
Vi förlorar det vi har investerat?
Men vi slipper konkurs och de nya skulderna.
Vi kan jobba oss upp igen. På 10-15 år kan vi ha betalat allt.
Då kan vi starta på nytt.
Det här svider för mig också. Men vi måste vara realistiska.
Jag tycker vi ska ta det.
Jaha.
Hoppas han gör sitt jobb så vi kan börja.
Jag kan inte bestämma mig.
Petit Bateau Bleu eller bara Petit Bleu.
Vad tycker du, cherie?
-Jag har inte skrivit på än. -Inga problem.
Jag väntar två veckor och köper konkursen. Ännu billigare.
Pappa?
Mamma ville att du skulle ha den här.
Skickar du mig vaniljsåsen?
Tack.
-Jag bad dig komma på begravningen. -Ja, jag vet, det var...
Det körde ihop sig. Jag hade ett jätteviktigt rep.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag är verkligen jätteledsen för det.
Men jag är här nu.
Och jag har en grej till dig.
Titta i jackan.
Nånting som kan pigga upp när du känner dig lite ledsen.
-Är det den här? -Du har inte den?
Nej.
På vilket sätt tror du att den här skulle pigga upp mig-
-när jag är lite ledsen?
-Jag gillar ju inte Ulf Lundell. -Va? Gör du inte?
-Det är väl klart du gör. -Nej, det är du som gör det.
Du har aldrig frågat vad jag gillar, men nu vet du det.
-Jag hatar Ulf Lundell. -Man kan inte hata Uffe.
-Han är ett geni. -Jag tycker inte det!
Vad då, tycker? Det är ett faktum.
Uffe ska ut ur mitt liv och min lägenhet!
Det ska du med.
Du är fan inte klok! Agnes!
Det är Uffe!
Vad fan glor du på?
Agnes! Fan!
-Ska du ta med skylten? -Jag vill ha kvar nånting som minne.
Hej. Vi måste prata. Jag vet vad som är fel.
-Vad är det som har hänt? -Ingenting. Vi måste prata lite.
Okej. Vi har haft ett koncept som inte har funkat.
Vi har lagt 100 000 på lampor.
I stället kunde vi sänkt priserna så att folk haft råd att äta här.
Jag vill inte ha en restaurang för att imponera på krogbranschen.
Jag vill ha en restaurang dit folk kommer och äter gott-
-och umgås med varandra och kan slappna av.
Nu vet jag vad vi ska göra.
Det här.
-"Små citroner gula"? -Ja.
Det är säkert jättebra. Men det är för sent.
Om två veckor går vi i konkurs.
-Vi kommer att förlora allt. -Det är två veckor dit.
Vi ska utveckla ett nytt koncept, få hit folk och börja gå med vinst?
Ja, precis det menar jag.
-Jag är på. -Va?
Kalle med.
Vi gör det!
Äntligen nån med lite stake i. - Du har stake, men på annat sätt.
Vi kör.
Agnes, kolla vad jag har gjort.
-Visst är de fina? -Jättefina.
-Är solskenskycklingen god? -Jättegod.
Den blir perfekt till dina ostgrissinis.
Tror du det? Då kör vi på det.
-Mauds fiskelycka verkar bra. -Ja, men bara mamma kan göra den.
-Man följer väl bara receptet? -Nej, inte den.
-Vad tycker du då? -Fint. Jättefint.
Fast, eh, lite tomt.
(tut, tut)
Jag har sålt huset.
Jag kan inte sitta där och tänka på hur ensamt det är utan Maud.
Varsågoda. Ny restaurang.
-Hej. -Hej.
Eh... Jag tänkte bara ge dig en sån här.
Vi har bytt koncept. Det är mer personligt. Vi inviger på lördag.
-"Små citroner gula"? -Det vore jättekul om du kom förbi.
-Du skulle gilla det. -Jag får inte recensera samma ställe.
Jag menade inte så.
Jag skulle bli jätteglad om du ville komma förbi som gäst.
Jag förväntar mig inte att du ska förlåta mig.
Men jag vill att du ska veta-
-att jag är otroligt ledsen för vad jag gjorde.
Det låter trevligt. Jag kollar med Camilla.
Ja. Ja, men just det. Ja, men gör det.
Det var hon på nätet.
-Ni är jättevälkomna båda två. Hej. -Hej.
Så. Då ska vi se...
-Här. -Agnes, du måste äta. Gör det sen.
Jag kan inte. Jag är för nervös. - Här, Pernilla.
-Du då? -Jag har min lunch här. Mmm!
Jag vill bara tacka er för att ni ställt upp den här veckan.
Ni har slitit dygnet runt och satsat precis allting.
Utan att få nåt betalt. För min idé.
Jag sa en gång att vi är en armé.
Men jag hade fel. Det är vi inte.
Vi är en familj. Kalle?
Det var lite cheezy sagt med armé och familj.
-Han kanske har käkat nåt. -Vi åt ju precis samma...
Nej, Pernilla, gå ut! Rör ingenting! Gå ut!
Paolo, hur mår du? Nej...
Jag sa ju att det var bättre med vin.
-Vad ska vi göra? -Vi måste stänga.
Vi har ju annonserat med erbjudanden.
-Det går inte. -Du måste hålla öppet.
-Okej. Jag ringer hit nån kock. -Du måste laga maten.
Du kan det bättre än nån annan. Du kan menyn utantill.
-Nej. -Jo! Du klarar det här.
-Du är den starkaste jag känner. -Va?
Du är inte den starkaste jag känner, men du... Vi gör det här nu. Okej?
Agnes, vi klarar det här. Vi gör det tillsammans.
Okej.
"Brushetta"...
-Bruschetta. -Heter det "bruschetta"?
Skärgårdssoppa. Auberginepesto. 70 kronor.
(Lussan mumlar)
Vad ska jag börja med?
Så, nu är det bara att vänta. Har vi riktig tur så kanske ingen kommer.
-Jag går ut i köket så länge. -Ja.
(sorl)
-Jag vet inte var ni ska parkera. -Inga problem. Är det öppet?
Hacka tomater!
-Två solskenskyckling. -Okej. Två till.
Ja.
Är det nåt fel?
Det känns precis som när mamma och jag lagade mat. Du är jätteduktig.
Jag kommer alldeles strax. - Så där.
-Kan jag få en meny? -Absolut.
Förlåt. Jag återkommer strax.
-Hej. -Hej.
-Vi fick den här av Agnes. -Du kan behålla den.
Slå er ner där. Annars slår jag ner er. Jag skojade.
-Så där. -Vad är det?
Du vet inte vad det är? Då ska jag förklara.
Det är en Sgroppino, en cocktail från Venedig.
Med prosecco, vodka, citronskal och citronsorbet.
Den är hemmalagad av kvällens kock, som heter Agnes.
-Tack. -Nej tack.
-Den ingår i öppningserbjudandet. -Nej, det är bra, tack.
-Var hon snygg eller? -Normal.
-En skärgårdssoppa färdig. -Tack.
Pappa, vakta kycklingen.
Hej! Vad kul att du kom. Eller ni.
-Gud, vad fint det blev. -Tack.
Camilla - Agnes.
-Hej. Agnes. -Hej.
-Vad kallas konceptet? -Det är inget speciellt koncept.
Jag har bara tagit hit mamma, kan man säga.
Det är lite galet i kväll. Behöver ni mer tid?
-Jag kan starta med en bruschetta. -Jag tar ruccolasalladen.
Utan olja och parmesan. Är det nåt annat på den?
-Ehm, balsamico. -Då tar jag utan det också.
Jag äter ingen vanlig mat efter klockan fyra. Bara protein.
Jaha.
-Så du ska inte ha huvudrätt heller? -Nej.
Jag har problem med matsmältningnen och måste ha fasta rutiner.
-Vi skulle ju vara ärliga. -Ja, ärliga... Det är bra.
-Vill du ha den på en tallrik? -Eh... Javisst.
-Tack så mycket. -Tack.
"Jag heter Camilla."
"Jag tänkte festa till det med lite sylt dagen till ära."
"Så där. Det tyckte jag blev väldigt fint."
-Så där. Varsågod. -Tack.
Nu har de ju geggat ner den.
-Vi har inte Chateau Latour, väl? -Va? Nej.
Vem frågar efter det?
-Hoppas soppan smakade. -Medioker.
Önskas nånting mer eller ska jag ta notan? Nej?
Tack för att du kom. Tipsa gärna dina vänner - om du har några.
-Hej. Sven, Agnes pappa. -Herregud, amatörer överallt.
Jag väntade mer av Karl. Var är han?
-Sjuk. -Vem är kock?
Jag. Och du tyckte om maten. Tallriken var tom.
Det här upplägget är skrattretande. Är det den hon ska ha?
-Vem? -Röda Faran. Hon är här.
Visste du inte det?
-Där är Röda Faran. -Varför har kritiker så löjliga namn?
Röda Faran skriver för en tidning som heter Connoisseur.
Alla citerar henne. Om hon inte blir nöjd är det kört.
-Vad har hon beställt? -Hon har beställt en...
Här. Jag har det här.
Antipasto San Remo och skärgårdssoppa.
-Är du säker på det här nu? -Hundra procent. Laga.
...hur många språk och operativssystem som helst.
Gemini, PL1-
-C++, Linux.
Mitt jobb är att få allt att funka tillsammans.
Jag brukar skämta till det och säga att jag är spindeln i nätet.
Grabbarna på jobbet tyckte det var kul.
Här var det kyckling. Nej...
Det är de som ska ha kyckling. Kvinnan ska ha utan paprika.
Jag vet inte vad som ska till vem. Jag klarar inte det här!
Ta det lugnt, lugna ner dig. Den här ska till Röda Faran.
Håll koll på henne. Fisksoppan måste tajmas in exakt.
Det kommer fler, det går inte!
Jag tar hand om dem.
Välkomna.
Vi var på fiskmarknad och vi köpte den här.
Kan kocken göra nånting med den?
Jag tror det är en kummel.
Vad gör du?!
Ge dig iväg!
-Hur kan han kissa i soppan? -Så jävla äckligt. Jag kräks.
Hur lång tid tar det att göra en ny?
En halvtimme.
Fråga om hon vill ha mer vin eller nånting.
-Det är helt kört. -Nej då.
Man kan inte låta Röda Faran vänta en halvtimme.
Och den där helvetes fisken. Vad ska jag göra med den?
-Det är ju kummel. -Hej. David Kummel.
-Hon vill inte ha vin. Vad gör jag? -Du får joddla, strippa...
-Lussan, jag skämtade ju bara. -Bra att du sa att det var ett skämt.
Agnes, du fixar det här.
Ibland när man får nåt väldigt gott-
-glömmer man hur länge man väntat.
Gör Mauds fiskelycka.
-Jag kan inte göra den. -Jo, det är klart du kan.
Klart du kan.
Jag går ut och uppehåller henne.
-Buongiorno. -Buonasera.
Just det, buonasera.
(musik)
Hej.
Jag är Agnes pappa.
-Vem är Agnes? -Kocken som lagar maten.
-Så ni är två kockar i familjen? -Nej, jag säljer luftfilter.
-Luftfilter? -Ja, för att skydda miljön.
Både för industri och bilar och människor, så att säga.
De sitter i ramar med plåt och även trä. Det är lite miljövänligare.
Det...
Hur går det?
-Jag vill inte stressa på... -Inte störa nu.
Ja!
-Jättebra, men folk väntar. -Okej. Jag måste ha en tallrik.
Vänta, vänta. Jag ber tusen gånger om ursäkt.
Du måste smaka den här soppan.
Är det verkligen skärgårdssoppan?
Den här är mycket bättre.
Smaklig måltid.
Åh, fy fan.
Jag dör. Det är ju så jävla gott. Jag blir helt kåt.
-Tack för allt. -Tack.
Tack.
Ja, vi... Ja, vi måste börja gå.
-Det är sent och... -Absolut.
Vi ses.
David.
Du hade rätt. Om den hemliga ingrediensen.
Men...
Alltså, David...
Vi har chattat i två månader om hur viktigt det är att vara ärlig.
Jag tycker du ska gå till henne och säga vad du känner.
-Du blir inte ledsen då? -Jag tycker att du är ganska tråkig.
Detsamma. Verkligen.
Ja, eh...
-Lycka till då. -Du med.
-Hej då. -Hej, tack.
Gå fortare, jag måste kissa.
Hej.
Har du glömt nåt?
"Små Citroner Gula har med sina utmärkta råvaror och vällagade mat"-
-"med inspiration från Medelhavet och excentrisk personal"-
-"alla förutsättningar för att bli en klassiker i Stockholms krogvärld."
-Det är skitbra! -Älskling!
En klassiker!
-Excentrisk personal? Är det jag? -Det är väl klart att det är du!
Kalle!
(knackning) Människor? Okej, in i köket och jobba.
-Ska vi jobba nu? -Japp.
Hej, hej! Välkomna.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2013
OCR: PuffyRainbowCloud 2025-02-09 Alla stavfel återfinnes i originaltexten.