Jaha, Agnes...
Miksi palkkaisimme sinut?
Olen ollut kymmenen vuotta ravintola-alalla, ja pidän työstä.
Ravintola-ala on intohimoni, -
ja saan ihmiset viihtymään.
Typeryskin voi olla ystävällinen. Bateau bleussa on oltava valpas.
Täydellistä palvelua, joka on joka hetki...
...joka on joka hetki askeleen edellä.
Olen nopea oppimaan. Olen luotettava ja huolellinen.
Pidän tiimityöskentelystä.
Kiinnostukseni ruokaa kohtaan on perua äidiltä.
La cave. Viinikellari. Bourgogne, Loire, Provence, Alsace, Bordeaux.
Mise en place. Liesi. Sommelier. Tiedätkö, mikä se on?
Mies, joka vastaa juomista. Tai nainen.
Poliittisesti korrektia. Hienoa. Garni. Patisserie. Tiski.
Karl Reuterswärd, Cordon Bleu -koulutuksen saanut.
Henkilökuntani on kuin armeija.
Armeija, jonka tulee voittaa ilta illan jälkeen.
Ei virheitä.
Onko selvä? -On.
Tervetuloa Le bateau bleuhon.
Luulin, että etsitte tarjoiluhenkilökuntaa.
Hummeri, ole hyvä. Kerro, jos tarvitset jotakin.
Kaksi Mignon-fileetä. Toinen medium, toinen kypsä.
Panenko sen lankulle?
Toinen ilman äyriäiskastiketta. Asiakas on allerginen.
Agnes, tarvitsen apuasi.
Kokeilen vähän. -Suostuiko Gérard?
Maista.
Liian hapanta. Lisää nuolijuurta. -Nuolijuurta?
Pilailetko? -Se on vanha perheenemännän neuvo.
Mikä tuo on? Herpeskö? Ulos keittiöstäni.
Cherie. Pöytä yhdeksän on nyt tärkein.
Tämä on tärkeä ilta. Lola on täällä.
Lola? Se ruoka-arvostelijako? Luulin häntä naiseksi.
Tärkeillä ruoka-arvostelijoilla on salanimi. Punainen vaara, Lola.
Oletko varma, että tuo mies on Lola?
Älä loukkaa minua. Tunnen kaikki. Saan vinkkejä.
Anonyymi muka.
Merci. Ota tämä mukaasi.
Hän arvaa, jos tarjoamme kalleinta viiniämme.
Et tarjoa Château Latouria. Pidät vain pulloa näkösällä.
Avaa puseronnappi. Näytät aivan nunnalta.
Vielä toinen.
Kohota niitä. -Mitä?
Hei.
Mitä teet täällä? -Sain potkut.
Mitä? -Tiedän.
Tobbe, tule ajoissa kotiin, niin voidaan pussailla koko illan.
Ei onnistu.
Asia on niin, että me...
Minä ja Ida...
Me...
Anteeksi. Olen pahoillani. Tosi pahoillani.
Sinun ei pitänyt saada tietää tällä tavoin. Olet aina töissä.
Olen yrittänyt kertoa, mutten ole ehtinyt.
Ihan totta, Agnes.
Hyvä, että se päättyi. Hän oli pelkkä loinen.
Tämä maistuu hyvältä leivän kanssa.
Tule istumaan, niin jutellaan.
Anteeksi.
En tiedä, mitä tekisin, kun ei ole ketään, kenestä huolehtia.
Ehkä sinun pitäisi alkaa huolehtia itsestäsi.
En pysty ajattelemaan muuta. Kaikki muistuttaa hänestä.
Aivan kaikki.
Voi muru. Tänään olemme kahdestaan.
Vietämme tyttöjen illan.
Mitä mieltä olet hänestä?
Tai hänestä. Ei, olen maannut hänen kanssaan.
Piti viettää tyttöjen iltaa. -Anteeksi.
Kävisikö tuo nainen? Pilailin.
Pitääkö olla niin vaikeaa... -Kenen kanssa puhut?
Soitanko Tobbelle? -Se on huono ajatus.
Onko? -Nyt soitetaan taksi.
Kiitos tuesta.
Avaimessa on jotain vikaa.
Taisit erehtyä.
Minä autan.
Sehän olet sinä.
Minä tiedän sinut.
Mitä teet asunnossani?
Missä kerroksessa asut? -Anteeksi.
Missä kerroksessa asut? -Kolmannessa.
Minä... Minä autan sinua.
Onko kaikki hyvin? -Sinulla on näissä pienet tupsut.
Hei, tupsut.
Suloisia.
Minä kuorsaan...
Hei sitten.
Näemme varmaan taas.
Agnes taftu käteeni
oi Agnes
sammuta rakkaudenjanoni
Agnes Agnes
Jaha. Kuka sinä olet?
Pitäisi kai tulla vähän useammin.
Mitä? Kuka hän on? -En tiedä. Herttainen tyttö.
Hän näyttää minulta. -Olette maailman hauskimmat vanhemmat.
KELTAISET SITRUUNAT
MAUDIN KALAONNI
Noin. -Vähän enemmän kermaa.
Tämän verran.
Nyt seuraa hankala vaihe, ettei liemi juoksetu.
Liemi ei saa kiehua, ainoastaan poreilla.
Sitruunamehua joukkoon.
Ei saa sekoittaa liian hitaasti. -Siis nopeasti.
Ei nopeasti. Ei liian nopeasti. Sopivasti.
Näin.
Tein juuri noin, mutta liemi juoksettui.
Hyvä, ettet osaa laittaa tätä. Silloin et tulisi ikinä käymään.
Tuoksuupa hyvältä.
Täällä tuoksuu siltä, kuin itse Jeesus olisi röyhtäissyt.
Laitoitko kalaonnea, Maud?
Agnes halusi sitä.
Näytän sinulle hauskan jutun, Agnes. Tule.
Otetaan valokuva digitaalikameralla.
Sitten se skannataan tietokoneelle ja tulostetaan.
Tuolta se tulee. Se käy nopeasti.
Uskomatonta.
Tämä on meidän asuntoautomme. -Mitä?
Oletteko ostaneet asuntoauton? -690 000 kruunua.
Käsiraha on maksettu. Se odottaa meitä.
Mistä saitte rahat? -Olemme säästäneet kauan.
Olemme eläneet vaatimattomasti. -Nyt siihen tulee muutos.
Varmasti. Lähdemme Italiaan rakastamiimme paikkoihin.
Lupasit, että näemme paljon uuttakin. -Tietenkin.
Onneksi olkoon. En uskonut, että lähtisitte minnekään.
Hyvänen aika!
Tämä on paras syömäni ateria. -Tälläkin kerralla.
Toistan itseäni, mutta tämä on vain niin hyvää.
Saksanpähkinää, hasselpähkinää.
Basilikaa. Kuivattua. -Pecorinoa, suolaa.
Yksi aines vielä. Ette ikinä arvaa.
Pomeranssia! -Ei!
Joka ikinen kerta. 20 sekuntia.
Ole hyvä.
Tässä, isä. -Kiitos.
Agnes. -Tämä on kohtalosi, Agnes.
Tavataan Nytorgetilla huomenna. -Kuka puhuu?
Kahdelta.
Otin paprikasumuttimen mukaan. -Hupsuko olet?
Agnes! Hei!
Kalle.
Hei. Kalle. -Hei. Lussan.
Mennäänkö? -Mitä olet tehnyt?
Näytän sinulle. Tule. -Mitä hemmettiä?
Laitoin hanhenmaksaa 117. kerran ja tajusin, etten jaksa enää.
Se ei ollut innovatiivista. Sanoin itseni irti.
Mitä? -Gérard raivostui.
Kukaan ei ollut ikinä irtisanoutunut. Sanoin avaavani oman ravintolan.
Nyt olen löytänyt täydellisen ravintolatilan.
Tervetuloa ravintola Reuterswärdiin. Tämä ei ole vielä aivan valmis.
Hyvin sanottu. -Tämä päivänsäde on vaimoni Pernilla.
Hei. Agnes. -Hei.
Hän vihaa minua juuri nyt. Puuhaa on vähän luultua enemmän.
Ilmastointijärjestelmää ei ollut hyväksytty ravintolakäyttöön.
Tuli myös viemäripulmia, mutta tästä tulee vielä hieno.
Kaikki järjestyy. -Tästä tulee hieno.
Aion panostaa laatuun.
Paikallisia luomuraaka-aineita innovatiivisesti.
Uudenlaista ruokaa, jossa on vivahdus Lappia, Italiaa, Aasiaa.
Maukasta, tyylipuhdasta crossoveria. -Kuulostaa hyvältä. Loistavaa.
Haluaisin todella mielelläni sinut mukaan tälle matkalle.
Sinä huolehtisit asiakkaista ja minä ruoasta. Olisimme voittamattomia.
Tulen mielelläni sinulle töihin. Milloin avaatte?
Sepä se.
Asia on niin...
Asia on niin, että Pernilla ja minä olemme käyttäneet kaikki säästömme -
ja lainanneet sen, minkä pankki myöntää.
Silti puuttuu yhä vähän, joten ajattelimme lähinnä...
Osakkuutta. -Juuri niin.
Vai niin. Siis...
Siis minäkö...? -Sijoittaisit tähän vähän rahaa.
Mitä? 100 000?
800 000.
Olet uneksinut ravintolasta. -En vielä.
Milloin sitten? -Voiko täällä kasvattaa sitruunoita?
Vaihdat puheenaihetta. Milloin olisi oikea aika avata ravintola?
Kun kaikki on vähän vakaampaa. -Silloin et halua ottaa riskiä.
Mikä pankki lainaisi 800 000 kruunua työttömälle, kouluttamattomalle...
Ei mikään. -Ei niin.
Siksi saat lainata minulta ja isältä.
Tehän lähdette matkalle.
Sinä olet meille tärkein. Nyt sinulla on tilaisuus.
Voit tehdä jotain haluamaasi. Tietenkin me autamme sinua.
Matka voi odottaa.
Olet kiltti. En vain tiedä, olenko valmis.
Et voi odottaa loputtomiin. Sinun on tartuttava tilaisuuteen nyt.
Olet kolme vuotta tukenut tuon ääliön uraa.
Sinun kuuluu saada ravintolasi.
Osta makkara-ateria, niin saat viikon singlen kaupan päälle.
Hyvää ruokahalua, ämmä.
Tulen messiin.
Kaiken on oltava täydellistä. Minulla ei ole varaa epäonnistua.
Sanotko sinä niin minulle?
Pidetään tämä meidän salaisuutenamme.
Isä odottaa niin matkaa. -Etkö ole sanonut mitään?
Minun täytyy miettiä, miten kerron hänelle.
Selvä.
Tämä tai tämä.
Saanko sanoajotakin?
Se on Kallen. -Nämä ovat meidän.
Piikkikampelaaja...
Punainen vaara nujersi yhden crossover-ravintolan, -
koska konsepti tuntui vanhanaikaiselta.
Hei, Paolo. Kerroinko, että meitä kokkeja on kaksi?
Paolo, tässä on Agnes. -Hei. Paolo.
Mitä sanot crossoverista, Paolo? -Minä pidän crossoverista.
Hienot ravintolat eivät ilmoittele lehdessä.
Porukka on saatava kirjoittamaan meistä. Bloggarit ja muut.
Lolako? -Mielellään Lola tai Punainen vaara.
Heitä ei voi kutsua käymään. Hehän ovat anonyymejä.
Lola asuu minun talossani.
David Kummel. -Hetkinen.
Asuuko Lola sinun talossasi, ja hänen nimensä on David Kummel?
Tunnetko hänet? -En.
Olen piipahtanut hänen luonaan.
Tunnette siis vähän. Tietääkö hän, että olet ravintola-alalla?
Ei. -Loistavaa.
Pitäisikö minun narrata hänet tänne? -Pitäisi.
Ei tunnu hyvältä ajatukselta. Tämähän on hieno ravintola.
Ei kai meidän tarvitse narrata väkeä tänne?
Eipä kai. Unohda koko juttu.
Kalle, kaikki sujuu hienosti.
Ilman muuta.
Kaikkien mielestä täällä on fantastista.
Rannan läheisyys... Kirsikkapuita... Ajatonta.
Panostimme elämykseen.
Hei. -Hei.
Tervetuloa. -Kiitos.
Pysäköikö äiti autoa? -Äiti ei tullut.
Hän tulee sitten, kun homma on kunnolla käynnissä.
Tiedäthän sinä hänet.
Tässä. Sitruunapuun oksa. -Kiitos.
Olet hovimestari.
Hyvänen aika. Nykyään on oltava kiitollinen, että edes saa palkkaa.
Skool. Kiitos onnistuneista avajaisista.
Olen tuhattaituri, ja teiltä puuttuu tarjoilija. Tässä minä olen.
Oletko saanut potkut?
En tai olen. Kyllästyin kiinteistöalaan.
Mitä teit? -Firman juhlien jälkeen täytyi joka tapauksessa siivota.
Olen loistava tarjoilija.
Tässä on lautanen. Haluatko maistaa?
On oltava varovainen, sillä se voi olla hyvin kuuma.
Mitä sanotte? Eikö näytäkin siltä, että osaan?
Minusta Paolo on komea.
Mutta voit saada hänet. Ole hyvä.
Mene hänen luokseen ja kysy, voitko saada vähän...
Lopeta.
Unohdin, että haikailet yhä sen kitaratomppelin perään.
En varmaan huomioinut häntä tarpeeksi.
Kun puhut tuollaisia, mieleni tekee läimäyttää sinua.
Lopeta. Jatka elämääsi. Me löydämme jonkun toisen.
Selitin Agnekselle, että hän saa lakata olemasta ruskea ovimatto.
Onko ruskeassa jotain vikaa?
Se on vain sellainen sanonta.
Että astuu paskaan eikä huomaa sitä.
Koska paska on ruskeaa.
En ole ikinä nähnyt häntä niin hiljaisena.
Asutko kaupungin eteläosassa? -Asun.
Mennäänkö samalla taksilla? -Sopii. Asutko sinäkin sielläpäin?
Kaupungin pohjoispuolella.
Jaha.
Onko kaikki hyvin? -On.
Anteeksi.
Onko jokin hullusti? -Ei.
Minusta tämä johtuu.
Tuntuu kuin olisin uskoton.
Vaikken olekaan.
Olen vapaa ja voin tehdä, mitä haluan.
Anteeksi, en pysty. Ei tämä onnistu.
Tyhmä juttu.
Nähdään huomenna kello 16. -Nähdään.
Hei. -Hei.
Istu, Kafka.
Menemme lenkille Vintervikeniin. -Kiva. Tulen juuri töistä.
Heippa.
Haluan vain sanoa pari asiaa.
Olemme armeija, jonka on voitettava ilta illan jälkeen.
Jokainen tilaus on ainutlaatuinen, ja jokainen asiakas aivan erityinen.
Siis...
Aloitetaanko? -Aloitetaan.
Aloitetaan.
Hei. Voiko tänne pysäköidä bussin? -Voin hoitaa pysäköinnin.
Menemme teatteriin, joten voiko tähän kortteliin pysäköidä?
En ikävä kyllä tiedä. -Selvä. Kiitos.
Ehkä olisi pitänyt olla jokin avajaistarjous.
Ja olisi jaettu lentolehtisiä, vai? Lankkupihvi ja olut, 69 kruunua.
Meidän täytyy tehdä jotakin. -Onko sinulla ehdotusta?
Hei. -Hei.
Minä asun yläkerrassa. -Niin. Et ainakaan asu täällä.
En. En yleensä tule kotiin sillä tavalla, -
vaikkei ehkä näytäkään siltä, jos asiaa katsoo sinun kannaltasi.
Halusin vain kiittää.
Mistä hyvästä?
Koska et ole vihainen, -
koska sain häiritä sinua, koska asut täällä.
Kiitos. Ei kestä.
Jopas.
Ikävä kyllä minulla ei ole kahvia.
Voit tulla luokseni. Minulla on kahvia. Jos haluat tulla.
Nytkö? -Jos haluat.
Mielelläni. -Kiva.
Annan vain Kafkalle ruokaa. Vai mitä, Kafka?
Ehkä voisit... Noin.
No mutta... -Nähdään kohta.
Älä, Kafka. Istu.
Hei, kulta. -Hei.
Mitä teet täällä?
Ajattelin vain tulla piipahtamaan.
Tulin hakemaan kamoja.
Ellen häiritse.
Et lainkaan. Tule sisään.
Sitruunapiirakkaa!
Siitä on kauan. Saanko ottaa?
Ilman muuta. Hoidan vain yhden asian.
Hei. Toin vähän kermaa. -Tulikin pikku este.
Mitä? -Meidän täytyy juoda kahvit joskus toiste.
Onpa hyvää piirakkaa.
Siitä mainosjutusta ei irtoa mitään.
Myymme tosi hyvin, muttemme tienaa mitään.
Se makkaratehtaan omistajakin tienaa meitä enemmän.
Managerimme ei tee mitään. Me teemme taidetta.
Olen samaa mieltä. -Aivan. Sinä ymmärrät.
Älä tee sellaista. Olet paljon parempi.
Olet ihana.
Ihana Agnes. Olet aivan liian hyvä minulle.
Äiti ilahtuu, kun olemme taas yhdessä.
Yhdessäkö?
Onko kaikki pakko heti merkata?
En tarkoittanut niin, Tobbe.
Eikö voi olla vain kivaa? Onko pakko...
Ei. Anteeksi.
Anteeksi.
Et ole tosissasi.
Möhlit taas Kummelin kanssa ja menit sänkyyn Tobiaksen kanssa.
Miten se on mahdollista? -Kävi vähän hullusti.
Hei. -Hei. Oletko sinä täällä?
Olen.
Täytyyhän minun tukea teidän yritystänne.
Täytyyhän minun tukea yritystänne. -En kuulostanut tuolta.
Kuulostit. -Enkä kuulostanut.
Sinä saat hänet.
Yritän vain sanoa, että teillä on loistava ravintola.
Jokin on pielessä, jos minä olen ainoa maksava asiakas.
Sinun täytyy järjestää tämä asia.
Hei. -Hei. Mitä kuuluu?
Hyvää. Entä sinulle?
Olen vähän lenkkeilemässä. -Samoin.
Oletko juuttunut kiinni? -En.
Olen. -Minä autan.
Minä autan. Seiso aloillasi.
Pahus.
Linssisi on jossain silmän takana. En näe sitä, -
mutta se on täällä jossakin.
Kafka...
Älä. Pysähdy. Paikka.
Kafka! -Takaisin, Kafka!
Emme voi enää tavata näin.
En käsitä, miten aina käy näin. Toissapäivänäkin kävi köpelösti.
Eksäni Tobias tuli, ja sitruuna- piirakka on hänen lemppariaan.
Se näyttikin hyvältä.
Tiedän yhden tosi hyvän ravintolan.
Haluaisin kutsua sinut tänään syömään korvaukseksi kaikesta.
Oloni on hutera siitä ruiskeesta. -Okei.
Minä voin tulla luoksesi ja tuoda ruokaa mukanani.
Ei sinun tarvitse. -Minulla on paljon ruokaa.
Mennään ravintolaan joskus toiste.
Mitä syömme? -Maudin kalaonnea. Äidin bravuuriruokaa.
Jännittävää.
Hän ja isä kiersivät häämatkalla ympäri Eurooppaa, -
ja aina kun he söivät jotain hyvää, äiti pyysi ohjetta.
Tämä on peräisin pienestä trattoriasta San Remosta.
Jonka nimi oli Maudin kalaonni.
Sen nimi oli tietenkin jokin aivan muu.
Todella hyvää. -Tätä on mahdoton valmistaa.
Liemi juoksettuu joka kerran.
Äidillä on jokin salainen aines vain siksi, että menisin käymään.
Ehkä se on rakkaus. -Mitä?
Ehkä se salainen aines on rakkaus.
Tai sitten salaisuus piilee ainesyhdistelmässä.
Tomaatin, kalaliemen, konjakin, kerman ja sitruunan yhdistelmässä.
Ainekset on lisättävä tietyllä hetkellä, tai liemi juoksettuu.
Se ei lue ohjeessa, vaan se täytyy vain huomata.
Minä en kai vain huomaa oikeaa hetkeä.
Kävin seminaarin, jossa käsiteltiin ranskalaisen keittiön kehitystä.
Kuulin tarinan kokista nimeltä Paul Henri Balabaud, -
joka oli mestari keittiössä, oikea nero.
Hänellä oli yksi heikkous, nimittäin kohokas.
Aina kun hän laittoi kohokasta, siitä tuli litteä kuin pannukakku.
Kollegat kutsuivat häntä nimellä le crëpe.
Hänestä se ei ollut hauskaa. -Mikä hänen ongelmansa oli?
Jokin hänen elämässään painoi hänen mieltään.
Tarkoitatko, että hänen tunteensa tulivat esiin -
ja litistivät kohokkaan?
Ehkä sinun ja keiton laita on samoin.
Ehkä jokin elämässäsi saa liemen juoksettumaan.
En oikeastaan huijaa häntä. -Et.
En voi mitään sille, jos hän kirjoittaa hyvän arvostelun.
Ei sinun minua tarvitse vakuuttaa. Olen kiinteistönvälittäjä.
Tässä ei ole mitään epärehellistä. Tilaisuus on käytettävä hyväksi.
Jos hän uskoo, että voi saada sinut sänkyyn, hän pitää ruoasta enemmän.
Se on epärehellistä. -Ei vaan markkinointia.
Minne menet?
Minne hän menee? -Hän käy torstaisin karatessa.
David tulee tänään. -Pernilla käy torstaisin karatessa.
Tämä ei ole totta. -Hei.
Tunnemmeko jonkun, joka osaa tarjoilla?
Tarkistan. -Tunnette minut. Osaan tarjoilla.
Niinhän me tapasimme. -Pastakuninkaassa vuosia sitten.
Minä jatkoin tarjoilijana.
Noin.
Toivottavasti maistuu.
Hei. -Hei.
Hei. Tervetuloa. Hei. Tulin juuri.
Hän voi varmaankin ottaa takkisi. -Niin voi.
Mitä kuuluu? -Hyvää. Entä sinulle?
Voin hyvin. Onko sinulla nälkä? -On.
Jaha. -Mitä?
Grillattuja kampasimpukoita mango- salsan ja suolaheinäkastikkeen kera.
Voin suositella sitä.
Söin täällä viikonloppuna.
Saako olla vähän samppanjaa?
Nyt juhlitaan.
Saisinko kysyä, mitä levää leväsalaatissa on?
Se on... Myrkytöntä levää.
Sitä hyvää.
Vihreää... Tummaa, mustaa.
Kiitos. -Ole hyvä.
Noin. Tässä sinulle. -Kiitos.
Hyvää ruokahalua. -Kiitos.
Näyttääpä hyvältä. -Niin näyttää.
Haluaisin tunnustaa yhden asian. -Selvä.
Tämä on hyvää. -Kiitos.
Minulla on deittiprofiili netissä.
Olen meilannut yhden tytön kanssa. -Sinulla siis on joku...
Kerroin hänelle, että tapaamme, joten hän tietää asiasta.
Me keskeytimme.
Vai niin.
Ette kai tämän takia?
Halusin vain olla rehellinen. -Selvä.
Olen joutunut pettymään epärehellisten ihmisten vuoksi, -
joten minun on vähän vaikea luottaa ihmisiin.
Siksi halusin olla rehellinen. -Hyvä. Niin pitääkin olla.
Anteeksi, käyn vessassa.
En pysty tähän. En voi valehdella hänelle.
Hetkinen. -En halua valehdella hänelle.
Ethän sinä valehtele. Hyvä ruokanne ansaitsee hyvän arvostelun.
Mutta... -Mieti meitä.
Mieti vanhempiasi, jotka satsasivat tähän kaiken.
Hei. Kiitoksia.
Hyvää.
Maistuiko? -Oli oikein hyvää, kiitos.
Ehkäpä tulet toistekin. -Niin.
Ottaisimme laskun. -Hyvä on.
Sitäkö ei lasketa, jos yksikin maitopullo on eri tilalta?
Se joko on yhden tilan tuote tai ei ole.
Olet juustonatsi. -Ehkä.
Mikä on noloin ruokasi? -Purkkipapupata.
Nyt olen sanonut sen.
Mikä helpotus. En ole ikinä kertonut kellekään.
Tässä minä avaan sinulle sydämeni.
Sinun vuorosi kertoa jotain. -Lupaa, ettet suutu.
Onko kyse kalapuikoista? -Ei.
Hei, isä. Saatko valvoa näin myöhään?
Äiti.
Hei, kulta. -Hei.
Miten ravintolalla menee? -Olet toivoton.
Kauanko olet ollut sairas? -Pari kuukautta vain.
Luulin, että minulla oli verenkiertohäiriöitä.
Sinä paranet. Nyt olet täällä ja saat hoitoa.
Ajattele, jos olisitte matkustaneet.
Olisit sairastunut jollain moottoritiellä keskellä Eurooppaa.
Oli onni onnettomuudessa.
Pääsette varmasti vielä matkallenne.
Niin.
MAKSAMATON
Sido hiuksesi. Tuo on epähygieenistä.
Olemme armeija. Kaiken on oltava täydellistä.
Miten voit? -Tämä on saatava sujumaan.
Kun äiti on parantunut, heidän on päästävä matkalleen.
Se ei voi odottaa.
Hei.
Minä en pyytänyt häntä tällä kertaa.
Päätös oli hänen omansa. -Et ole tehnyt mitään väärää.
Pysyttele poissa näkyvistä ja anna ruoan hoitaa homma.
Tässä on ravintolasali. -Kuvittelin sen toisenlaiseksi.
Ei se täysin vastaa minunkaan makuani.
Mutta Kalle ja Pernilla tietävät, mikä on trendikästä.
On kuunneltava myös muita.
Hei, Maud. -Hei.
Se on hyvänlaatuinen. Se ei leviä.
Äiti.
Mitä minä sanoin? -Toivut ensin kunnolla.
Sitten matkustamme. -Ette te nyt voi matkustaa.
Odotamme pari kuukautta.
RAVINTOLA REUTERSWÄRD LOLA, ARVOSTELU
Eikö vieläkään mitään? -Ei.
Miten meillä oikein sujuu?
Menetämme 30 000 viikossa.
Tilanteen on muututtava.
Otatko lasillisen? Minä tarjoan. -Älä.
Agnes, täällä odotan sua
Agnes
lähdetkö ulos kanssani
Hei, muru. Minut on kutsuttu...
...sponsoripäivälliselle mainosväen kanssa.
Haluaisitko lähteä mukaan? Ellet ole liian kiireinen.
En oikein tiedä, Tobbe... -Muuten olen siellä ypöyksin.
Minulla on pieni ravintola, jonka nimi on Reuterswärd.
Mitä pidät tämän paikan ruoasta?
Minusta forelli ja vihannekset on valmistettu loistavasti, -
mutta itse olisin tasapainottanut makuja enemmän.
Hivenellä limettiä ja kirkastettua voita.
Outoa, ettei kokki ollut ajatellut sitä.
Jopas jotakin. Agnes Edin.
Olen kuullut sinun ja Karlin pikku projektista.
Onko talo täynnä joka ilta? -Tuopa kierros olutta.
Lähetän tarjoilijan. -Ja vähän ketsuppia myös.
Kielsin sinua tulemasta tänne enää.
Luulet tietäväsi jotain ruoasta.
Tulin tähän gastronomiseen kehitysmaahan jo ennen syntymääsi.
Ehkä se juuri onkin ongelmasi.
Olet ollut alalla niin kauan, että olet menettänyt makusi.
Forelli oli vähän mautonta, mutta kirjoitin sinulle pari vinkkiä.
Saat ne ilmaiseksi. Ole hyvä.
Kävipä hassusti.
Taisi tulla tuplabuukkaus.
Mehän olimmekin jo valmiit, vai mitä?
Agnes. Hei. -Hei.
En ole nähnyt sinua aikoihin. Mitä kuuluu?
Voisin jopa väittää, -
että musiikkimiehet ovat kaiken pahan alku ja juuri.
Sotien. Joukkotuhoaseiden. Nälänhädän.
Ehkä olen katkera. Opin soittamaan pianolla vain ''Jaakko kullan''.
Oletko huomannut, että Ulf Lundellilla on pistävä katse.
En ole ikinä pitänyt tuosta kuvasta. Tobbe sen halusi.
Ehkä hänen pitäisi kadota. -Tiedän.
Kaikki sanovat, että hän on sika, joka vain käyttää minua hyväkseen.
En tunne Uffea henkilökohtaisesti.
Luulin, että tarkoitit...
Olet oikeassa.
Uffe saa kadota elämästäni.
Minä autan sinua.
Odota. -Tämä on painava.
Noin.
Miten kävi? -Kaikki hyvin.
No niin. Voit olla siinä.
Hamaan loppuun.
Kiitos.
Oliko se lehti?
Pakko alkaa nukkua. -Selvä.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Jaakko kulta Jaakko kulta
Mitä sinä teet? -Laulan tuutulaulua.
Olen hiljaa.
Ei onnistu.
Hei. Miten voit? -Mainiosti.
Mainiosti? -Niin.
Et siis ole lukenut arvostelua? -En. Miten niin?
IDENTITEETTIKRIISI SÖDERISSÄ
Lukee tässä sentään, että ruoka oli hyvin laitettua.
Yhdentekevää, jos lukee eteenpäin.
''Piinallisen moderni ravintola on tyhjä kuin mausoleumi, -
mikä ei ihmetytä, sillä menyy on suurellinen ja hinnat hävyttömät.''
''Aito ja persoonallinen on vain täydellisen epäpätevä tarjoilija.''
Riittää jo. -Vähät tuosta tarjoilijajutusta.
Tämä on uskomattoman ärsyttävää ja epäreilua sinua kohtaan.
Montako iltaa olet tuhlannut siihen tolloon hyvän arvostelun vuoksi?
Onneksi et ehtinyt maata hänen kanssaan.
Jaha.
Siinä paha, missä mainitaan. Hei.
Oletko tätä mieltä?
Olen aina rehellinen.
Sinunkin pitäisi ehkä kokeilla.
David, tarkoitukseni ei ollut valehdella sinulle.
Näyttääpä hyvältä.
Mitä kaikkea sitä tekeekään saadakseen hyvän arvostelun.
David. -Älä.
Kuuntele.
Olen niin odottanut, että pääsen taas keittiööni.
Oletko kertonut isälle rahoista?
Otetaan asia kerrallaan.
Anteeksi, että kaikki epäonnistui.
Pilailit aina, että kaikki muuttuisi pahemmaksi, ja niin kävikin.
Kukaan ei ole kuollut, eikä etukäteen tiedä, mitä tapahtuu.
Voi vain tehdä parhaansa ja olla oma itsensä.
Hakkaa nyt persilja. Vauhdilla hienoksi.
Äiti.
Äiti, vastaa. Mitä tapahtui? Äiti!
Isä!
Äiti!
Soita! Äiti.
Katso minuun, äiti. -Lähettäkää tänne ambulanssi.
Kuuletko minua? En tunne sykettä. Isä!
Katso minuun, äiti.
Ambulanssi on tulossa! Äiti!
Tee jotain, isä! Tee jotain!
Italia on aina merkinnyt meille paljon.
Koska olimme siellä -
häämatkallamme vuosia sitten.
Nämä ovat Maudin muistiinpanoja -
siltä matkalta.
''Bensiini loppui moottoritiellä.''
''Hotellihuoneessa oli tuplabuukkaus.''
''Rahamme loppuvat kohta.''
''Olemme kylmettyneitä ja kuumeisia.''
''Kaikki on ihanaa.''
Sellaista oli elämä Maudin kanssa.
Tapahtuipa mitä hyvänsä, kaikki oli ihanaa.
Luen tähän loppuun katkelman Birger Sjöbergin tekstistä.
''Kaipaan Italiaan. Italian ihanaan maahan. ''
''Jossa keltaiset sitruunat kasvavat kukkuloilla. ''
''Jossa satakieli laulaa laakson hiljaisuudessa. ''
''Ja punaiset kotilot hohtavat hiekassa. ''
Lähden sille matkalle.
Ostan asuntoauton ja lähden sille matkalle.
Kuten suunnittelimme. -Yksinkö?
Siten saan pitää hänet yhä vähän luonani.
Hän olisi varmasti toivonut niin. Eikö sinustakin?
Isä...
En tiedä, miten kertoisin, mutta...
Et voi matkustaa.
Sinulla ei ole rahaa. -Mitä?
Toivottavasti sinua lohduttaa edes vähän, -
että olet ravintolan osakas.
Anteeksi.
Siinä vain kävi niin.
Eikö ole mitään keinoa, miten isä voisi saada rahansa?
Kaikki rahat on käytetty, ja kuun vaihteessa täytyy maksaa 400 000.
Meillä on liikaa tavaraa.
Jos myymme osan pois ja yksinkertaistamme liiketoimintaa...
Ei onnistu, Agnes. Rahat ovat poissa.
Kerro hänelle.
Olemme saaneet ravintolasta tarjouksen. Gérardilta.
Gérardilta?
Miksi?
Ehkä häneltä puuttuu pingiksenpeluupaikka.
Tarjous ei ole huippuhyvä, mutta menettäisimme vain sijoituksemme.
Menettäisimmekö sijoituksemme?
Välttyisimme konkurssilta ja lisäveloilta.
Puurramme edelleen. Velat on maksettu 10 - 15 vuodessa.
Silloin voimme aloittaa alusta.
Tämä on katkeraa minullekin, mutta on pakko olla realistinen.
Minusta tarjous pitäisi hyväksyä.
Niin.
Toivottavasti hän tekee työnsä, jotta pääsemme aloittamaan.
En osaa päättää.
''Petit blateau bleu'' vai pelkkä ''Petit bleu''.
Mitä mieltä sinä olet, cherie?
En ole vielä allekirjoittanut. -Ei haittaa.
Odotan kaksi viikkoa ja ostan konkurssipesän halvemmalla.
Isä.
Äiti halusi, että sinä saat tämän.
Ojentaisitko vaniljakastikkeen?
Kiitos.
Pyysin sinua hautajaisiin. -Tiedän.
En vain ehtinyt. Minulla oli tosi tärkeä harjoitus.
En tiennyt, mitä tekisin.
Olen todella pahoillani.
Mutta nyt olen tässä.
Ja minulla on sinulle lahja.
Katso takin taskuun.
Se piristää sinua, kun olet surullinen.
Tämäkö? -Sinullahan ei ole sitä.
Ei.
Miksi sinä ajattelit, että tämä piristäisi minua, -
kun olen surullinen?
Enhän minä pidä Ulf Lundellista. -Mitä? Etkö pidä?
Tietenkin pidät. -Enkä pidä. Sinä pidät.
Et ole koskaan kysynyt, mistä minä pidän.
Inhoan Ulf Lundellia! -Ei Uffea voi inhota.
Hän on nero. -Ei minusta!
Miten niin? Se on tosiasia.
Uffe saa luvan häipyä elämästäni ja asunnostani!
Ja samoin sinä.
Sinulla viiraa päästä! Agnes!
Tämähän on Uffe!
Mitä hemmettiä sinä toljotat?
Agnes! Hemmetti!
Haluatko kyltin? -Haluan jotain muistoksi.
Hei. Jutellaan vähän. Tiedän, mikä on vialla.
Mitä on tapahtunut? -Ei mitään. Meidän täytyy jutella.
Asia on niin, että meillä oli toimimaton konsepti.
Kulutimme 100 000 kruunua valaisimiin.
Olisi pitänyt laskea hintoja, jotta täällä olisi ollut varaa syödä.
En halua ravintolaa tehdäkseni vaikutusta piireihin.
Haluan ravintolan, jonne ihmiset tulevat syömään hyvin -
ja seurustelemaan ja rentoutumaan.
Nyt tiedän, mitä täytyy tehdä.
Tämä.
Keltaiset sitruunat. -Niin.
Varmaan hyvä ajatus, mutta on liian myöhäistä.
Kahden viikon päästä olemme konkurssissa.
Menetämme kaiken. -Meillä on kaksi viikkoa aikaa.
Kehitämme uuden konseptin ja saamme tänne paljon väkeä.
Juuri niin.
Olen mukana. -Mitä?
Kalle on myös.
Me kokeilemme!
Viimeinkin joku, jolla on munaa. Sinullakin on mutta eri tavalla.
Aloitetaan.
Katso mitä tein, Agnes.
Eivätkö olekin hienoja? -Tosi hienoja.
Onko aurinkoinen broileri hyvää? -Tosi hyvää.
Se sopii juustogrissineihin. -Sopiiko? Otetaan se mukaan.
Maudin kalaonni vaikuttaa hyvältä. -Vain äiti osasi laittaa sitä.
Noudatetaan vain ohjetta. -Sitä ei oteta.
Mitä sanot? -Oikein hienoa.
Vähän tyhjää.
Myin talon.
En voi kököttää siellä ja ajatella, miten yksinäistä on ilman Maudia.
Ole hyvä. Uusi ravintola.
Hei. -Hei.
Halusin vain antaa sinulle tämän.
Muutimme konseptia intiimimmäksi. Avaamme lauantaina.
Keltaiset sitruunat. -Olisi mahtavaa, jos tulisit.
Pitäisit paikasta. -En voi arvostella samaa paikkaa kahdesti.
En tarkoittanut niin.
Tarkoitin, että olisi mukavaa, jos tulisit vieraana.
En odota anteeksiantoa.
Haluan, että tiedät, -
että olen todella pahoillani teostani.
Kuulostaa mukavalta. Kysyn Camillalta.
Kysy.
Nettiystävältäsi.
Olette tervetulleita molemmat. Hei sitten. -Hei.
Noin. Katsotaanpa.
Tässä. -Sinun täytyy syödä, Agnes.
En pysty. Olen liian hermona. Tässä, Pernilla.
Entä sinä? -Tämä on lounaani.
Haluan kiittää teitä kaikkia panoksestanne tällä viikolla.
Olette raataneet kellon ympäri ja antaneet kaikkenne.
Ideani eteen ilman mitään korvausta.
Sanoin kerran, että olemme armeija.
Olin väärässä. Emme ole.
Olemme perhe. Kalle!
Tuo armeija ja perhe oli kyllä vähän imelää.
Ehkä hän söi jotain sopimatonta. -Mehän söimme samaa...
Ei! Mene ulos! Älä koske mihinkään! Ulos!
Paolo, miten sinä voit? Ei...
Minähän sanoin, että viini oli parempi valinta.
Mitä me teemme? -Paikka on suljettava.
Mehän mainostimme tarjousten kera.
Emme voi. -Sinun täytyy pitää paikka auki.
Selvä. Yritän saada kokin. -Sinä kokkaat.
Osaat paremmin kuin kukaan muu. Osaat menyyn ulkoa.
En. -Sinä pärjäät.
Olet vahvin tuntemani ihminen. -Mitä?
Et ole vahvin tuntemani ihminen. Tämä hoidetaan silti.
Agnes, me hoidamme tämän. Teemme sen yhdessä.
Selvä.
Bruschetta...
Bruschetta. -Lausutaanko se niin?
Saaristolaiskeitto. Munakoisopesto 70 kruunua.
Mitä minä teen?
Nyt vain odotetaan. Hyvällä tuurilla ketään ei tule.
Menen keittiöön.
En tiedä, minne voi pysäköidä. -Ei se mitään. Oletteko auki?
Isä, hakkaa tomaatteja!
Kaksi aurinkoista broileria. -Selvä. Kaksi lisää.
Niin.
Onko jokin hullusti?
Tältä tuntui, kun äiti ja minä laitoimme ruokaa. Olet taitava.
Tulen heti. Kas tässä.
Saisinko ruokalistan? -Ilman muuta.
Anteeksi odotusaika. Tulen tuota pikaa.
Hei. -Hei.
Saimme tämän Agnesilta. -Pidä se vain.
Painakaa puuta, tai minä isken. Pilailin.
Noin. -Mitä tämä on?
Etkö tiedä, mitä se on? Minäpä kerron.
Se on Sgroppino, venetsialainen cocktail.
Siinä on proseccoa, vodkaa, sitruunankuorta ja sitruunasorbettia.
Se on kokkimme Agnesin itsensä valmistamaa.
Kiitos. -Ei kiitos.
Se sisältyy avajaistarjoukseen. -En silti ota. Kiitos.
Oliko hän sievä? -Normaali.
Saaristolaiskeitto valmiina. -Kiitos.
Isä, pidä broileria silmällä.
Hei. Mukavaa, että tulit. Tulitte.
Tästä tuli hieno. -Kiitos.
Camilla, tässä on Agnes.
Hei. Agnes. -Hei.
Mikä konseptinne on? -Ei ole mitään konseptia.
Otin vain niin sanoakseni äidin mukaan.
Tänään on pieni kaaos. Mietittekö vielä?
Otan aluksi bruschettan. -Minulle rucolasalaatti.
Ilman öljyä ja parmesaania. Onko siinä jotain muuta?
Balsamietikkaa. -Jätetään sekin pois.
Syön neljän jälkeen pelkästään proteiineja.
Jaha.
Etkö siis ota jälkiruokaakaan? -En.
Minulla on ruoansulatusvaivoja, joten on pitäydyttävä rutiineissa.
Meidänhän piti olla rehellisiä. -Totta. Se on hyvä asia.
Haluatko sen lautaselle? -Kiitos.
Kiitoksia. -Kiitos.
Olen Camilla, -
ja tänään ajattelin juhlia pikku hillohunnulla.
Noin. Oikein hieno.
Kas tässä. -Kiitos.
Tämähän on sotkettu.
Meillä ei taida olla Château Latouria? -Mitä? Ei.
Kuka sitä kysyy?
Toivottavasti keitto maistui. -Keskinkertaista.
Saako olla muuta, vai tuonko laskun? Siis ei.
Kiitos käynnistä. Vinkkaa paikasta ystävillesi, jos heitä on.
Hei. Olen Agnesin isä Sven. -Jessus. Amatöörejä kaikkialla.
Odotin Karlilta enemmän. Missä hän on?
Sairaana. -Kuka on kokkina?
Minä. Sinä pidit ruoasta. Lautanen oli tyhjä.
Tämähän on naurettavaa. Tämänkö hän saa?
Kuka? -Punainen vaara. Hän on täällä.
Etkö tiennyt?
Hän on Punainen vaara. -Miksi arvostelijoilla on typerät nimet?
Kuuntele. Punainen vaara kirjoittaa Connoisseur-lehteen.
Kaikki siteeraavat häntä. Lorumme on loppu, ellei hän ole tyytyväinen.
Mitä hän tilasi? -Hän tilasi...
Tässä. Löytyi.
Antipastolautasen ja saaristolaiskeiton.
Oletko varma? -Täysin. Pane toimeksi.
...ohjelmointikieliä ja käyttöjärjestelmiä.
Gemini, PLÍ1, -
C++, Linux.
Minun työni on saada ne toimimaan yhdessä.
Vitsailen välillä, että olen hämähäkki verkossa.
Töissä pojat pitivät sitä hauskana juttuna.
Teille tuli broileria. Ei...
Heille tuli broileria. Rouvalle ilman paprikaa.
En tiedä, kuka tilasi mitäkin. En selviä tästä.
Rauhoitu. Tämä on Punaiselle vaaralle.
Kerro, kun hän on syönyt yli puolet. Keitto on vietävä ajoissa.
Tänne tulee lisää väkeä. En pärjää.
Minä hoidan heidät.
Tervetuloa.
Olimme kalatorilla ja ostimme tämän.
Voisiko kokki valmistaa siitä jotakin?
Se taitaa olla kummeliturska.
Mitä sinä teet?
Häivy!
Miten joku voi kusta keittoon? -Ällöttävää.
Kauanko vie laittaa uutta?
Puoli tuntia.
Kysy häneltä, haluaako hän lisää viiniä.
Olemme mennyttä. -Ettekä ole.
Punaisen vaaran ei voi antaa odottaa puolta tuntia.
Ja mitä minä teen tuon hemmetin kalan kanssa?
Se on kummeliturska. -Hei. David Kummel.
Hän ei halua viiniä. Mitä nyt? -Jodlaa vaikka tai strippaa.
Minä pilailin, Lussan! -Hyvä, että sanoit niin.
Sinä onnistut, Agnes.
Kun saa jotain oikein hyvää, -
unohtaa pitkän odotusajan.
Laita Maudin kalaonnea.
En osaa laittaa sitä. -Osaat sinä.
Sinä osaat.
Menen viihdyttämään häntä.
Buongiorno. -Buonasera.
Aivan, buonasera.
Hei.
Olen Agnesin isä.
Kuka on Agnes? -Tämän illan kokki.
Perheessänne on siis kaksi kokkia? -Ei. Minä myyn ilmansuodattimia.
Ilmansuodattimia? -Ne edesauttavat ympäristönsuojelua.
Teollisuudelle, autoihin ja ihmisille.
Niissä on kehykset, myös ympäristöystävällisesti puusta.
Siis...
Miten sujuu?
En halua hoputtaa... -Älä häiritse nyt.
Hienoa, mutta asiakkaat odottavat. -Antakaa lautanen.
Odota. Pyydän tuhannesti anteeksi.
Sinun täytyy maistaa tätä keittoa.
Onko tuo todella saaristolaiskeittoa?
Tämä on paljon parempaa.
Hyvää ruokahalua.
Hemmetti.
Minä kuolen. Tämä on ihanaa. Lisää.
Kiitos kaikesta. -Kiitos.
Kiitos.
Me tästä lähdemmekin.
Kello on paljon ja... -Ilman muuta.
Nähdään.
David.
Olit oikeassa sen salaisen aineksen suhteen.
Kuule.
David.
Olemme puhuneet kaksi kuukautta rehellisyyden tärkeydestä.
Minusta sinun pitäisi palata ja kertoa hänelle tunteistasi.
Etkö tule surulliseksi? -Minusta sinä olet aika tylsä.
Samoin. Ihan totta.
No niin...
Hyvää jatkoa. -Samoin.
Hei. -Hei. Kiitos.
Menkää nopeammin. Minulla on pissahätä.
Hei.
Unohditko jotakin?
''Ravintola käyttää hyviä aineksia ja ruoka on mainiota.''
''Välimerellisen vivahteen ja eksentrisen henkilökunnan ansiosta -
ravintolalla on kaikki edellytykset alan klassikoksi.''
Mahtavaa! -Kulta!
Klassikko!
Eksentrinen henkilökunta. Minäkö? -Tietenkin sinä.
Kalle!
Asiakkaita. -Pannaan toimeksi.
Pitääkö tehdä töitä nyt? -Jep.
Hei. Tervetuloa.
Suomennos: Scandinavian Text Service 2013 OCR: PuffyRainbowCloud 2025-02-09 Apologies for any errors; I don't speak Finnish